- I tidigare avsnitt. - Du är trygg bland dina systrar.
- Jag heter Wynonna Earp. - Ja.
Jag borde ha nämnt Bobos krafter.
Letar du efter den här?
- Jag är färdig här. - Planerade du det här?
- Jag skulle lära mig köra bil. - Men inte sticka utan ett ord!
Du kom tillbaka.
- Vad fan var det? - Det omöjliga.
Kan ni komma in någon gång? - Willa.
- Hur mycket propofol gav Dolls henne? - Tillräckligt för att lugna henne.
Jag vet hur hon känner sig. Hur kan en kvinna från en sekt -
- vara vår storasyster Willa? Jag känner henne inte alls.
Det gör ingen av oss.
- Hon vet inte ens vem hon själv är. - Tjejer, snälla.
Jag vet att det är en chock, men det är också en andra chans.
Hela stan kommer att prata.
Vi kan inte berätta det för någon. Inte förrän vi är säkra.
Det var på tiden.
"44 markörer testade mot ett index... som framgår av dessa mönster."
- Är du säker? - Vetenskapen ljuger ju inte.
Men ingen vet vems salivprov det är eller om du jämförde det mot mitt.
- Vågar vi ha henne här? - Svartbrickorna vet inget.
Och jag har en kompis på labbet som hjälpte mig utan att ställa frågor.
- Men du tror mig inte? - Inte att du har en kompis.
- Om hon är vår syster... - Då är hon arvtagaren.
Eller en arvtagare. Då är ni två.
Om det verkligen är Willa -
- så slutade vi leta för länge sedan och jättehemska människor...
Eve. Du är trygg här.
Det var på riktigt, va? Jag dödade en man. Lou drogs ner i marken.
Nej. Du skickade honom till helvetet.
- Helvetet? - Det gjorde hon ju.
- Jag måste nog gå. - Du får inte gå någonstans. Tyvärr.
Jag vill inte vara otrevlig, men jag vet inte... vilka ni är.
- Eller vad som händer. - Drick lite.
- Jag dricker inte. - Det kommer du att göra.
Enligt det nybakade DNA-provet så är du -
- officiellt en Earp.
Välkommen hem, Willa.
Zed - undvik ögonkontakt. De har varit här i ett år. De är hungriga.
Ja, ja. Behöver du hjälp eller ska jag stå här hela dagen?
ENDAST PERSONAL
- Hallå! - Hjälp!
Chefen blir arg om han inte får det han behöver.
Snälla, hjälp!
Det är något fel på dem.
- De verkar sjuka. Kom, Zed. - Herregud, vad har hänt med er?
Det skulle folk fråga dig, om du överlever.
- Blunda, Zed! - Ta mig.
- Jag tror att jag är kär. - Det går snart över.
Det här är -
- var mitt sovrum?
Ja. Dolls tänkte att det skulle väcka minnen.
Jag gillade visst hästar.
- Men det gör väl alla tjejer. - Inte jag. De gillar inte mig.
Honom minns jag. Mr Plumpkins.
- Stackarn. Ett öga är borta. - Ja.
Min storasyster brukade plåga honom.
- Okej, förlåt. - Inte du.
Fast jag var borta så länge gjorde de aldrig om.
Mamma hade redan stuckit då och pappa -
- var död.
Minns du något?
En stilettkniv. Vem ger sitt barn en stilettkniv?
Om jag inte var farlig.
Snarare... speciell.
Jag tror... att jag ska duscha.
- Går det bra? - Javisst.
Det här är ditt hem, Willa.
Det är bara... sekten. De var frigjorda, au naturel.
Det är okej.
- Hon hatar oss. - Hon känner oss inte.
Jag måste gå. Jag ska träffa Nicole före pokergalan.
Är du och Nicole bästisar nu?
Och vad fan är en pokergala?
Här sitter man i Purgatory på ännu en jävla pokergala.
Jag kände en hora som brukade gala.
När jag hittar min ledsagare så slipper jag lyssna på dina usla skämt.
Det kommer sex storspelare till stan. De har mycket pengar.
- De väntar sig sofistikerad service. - Detaljer som jag inte bryr mig om.
- Vill du inte tjäna pengar? - Om fyra dagar är jag borta.
- Det säger du varje år. - Cryderman.
Jag har med mig det, som jag lovade. En försmak på det som ska komma.
Hej, mina älsklingar.
- Jag behöver mer. - Det kommer.
- Låste du in poliserna? Svartbrickorna? - Jag tar hand om det, jag lovar.
Jag litar på dig, -
- men Wynonna och Dolls är inte särskilt underhållande.
- På tal om underhållning... - Tvillingarna är redo.
Ska jag kolla din kulspruta innan du går?
Bra försök. Jag hittar ut själv.
- Jag gillar inte när Bobo är ledsen. - Kan vi muntra upp dig?
Ni är inte mina typer.
Fast -
- det är ju pokergala, så varför inte?
Inga tänder.
Mr Stokes, välkommen till min enkla stad.
Med så hög insats är inte "enkla" rätt ord.
Vad är en pokerturnering utan hög insats? Kontanter?
Jag ska checka in på hotellet först.
Du har fått vårt finaste rum.
- Det är dödsfint. - Det avgör jag.
Hur är det möjligt? Jag kan fortfarande inte tro det.
Det är som om en pusselbit har fattats i våra liv och nu är den tillbaka.
Sista gången jag såg henne blev hon utdragen genom ett fönster.
- Jag gjorde ingenting. - Det kunde vi inte.
- Vi skulle inte ha gett upp. - Det trodde vi inte att vi hade.
Efter sex månaders letande -
- hittade vi en bit av Willas nattlinne full med intorkat blod.
Herregud.
Det var en torsdag.
Du hade precis blivit utsläppt från St. Victoria's.
- Du tände eld på ditt klassrum. - Fröken kritiserade mitt diorama.
Jag hade kämpat hela natten med mina papier-maché-demoner.
Det här är vansinne.
Var inte otacksam för ett mirakel. Det här kan hjälpa oss alla.
Vi måste få henne att minnas. Jag har inget magiskt piller.
- Du kan börja med att säga sanningen. - Det gjorde jag.
Hela sanningen.
Hur ser det näst bästa rummet ut?
- Vad i...? - Vi har väntat på dig.
Det var så länge sedan vi var med en man - en riktig man.
Men hej.
Åh, det där känns jätteskönt!
Det är lite för hårt.
- Tyst. Det är över snart. - Vi måste ge den här till Bobo.
Jag kommer.
Demoner? Som Beelzebub och Lucifer?
- Nej, för fan. - Jo, för fan, tydligen.
- Är det där de kommer ifrån? - Och dit vi skickar tillbaka dem.
Gengångarna är skurkarna som Wyatt Earp dödade. När de återuppstår -
- kommer de tillbaka som demonlika varelser, med krafter.
- Finns det några änglar? - Ja. Snö-, Charlies och Los.
- Hur kan du skämta om det här? - Jag måste. Den här förbannelsen.
Om man inte skrattar blir man galen.
Jag har varit galen. Det var inte kul.
- Du hatar att behöva göra det här. - Tänk om jag inte gjorde det?
Det var inte jag som skulle jaga gengångare och bryta förtrollningar.
Det skulle ha varit du.
Pappa, jag har skola i morgon.
Alla dina klasskamrater dör om du inte lär dig att skydda dem.
Den här staden, dina systrar. Sikta - och tveka inte.
För det gör inte de. Gör det!
Är du okej?
Pappa...
Gus, Wave... Waverly.
Nonna. Jag kommer ihåg dig!
- Du har brunt hår nu. - Det har du med.
- Vad hände när du blev bortförd? - Jag minns bara att vi var barn.
Och att pappa förberedde mig på att bli arvtagaren.
- Var har jag varit? - Earp.
Jaha... Wynonna Earp. Vi har hittat något.
Jag klarar mig. Du kan gå.
- Har hon kommit ihåg något? - Att hon sköt med Fredsmäklaren.
- Är hon en bra skytt? - Menar du bättre än jag?
Om du är lika vresig mot bilen som mot främlingar
- så fattar jag varför motorn lade av. - Inte "vresig", snarare "vaksam".
Eftersom du inte är död eller i behov av hjälp så åker jag väl.
- Vänta. Förstår du dig på bilar? - Ja, jag mekar lite här och där.
- Fan! - Vad är det?
Det är min första ridtur så lägger hästen av precis här.
- Du är märklig. - Jag har karaktär.
Om man bär en flaska tabasco på höften har man karaktär.
Om man drar vapen mot en barmhärtig samarit är man bara en idiot.
Kan ni hjälpa mig med mitt fordon, är ni snäll? Jag kommer ingenstans.
Okej. Försök starta motorn.
Jag blev arg och slängde nycklarna.
Jag letade efter dem ett tag, men jag blev trött i ögonen och...
- Åt vilket håll kastade du dem? - Förbi den där stolpen.
Jag hittade dem!
Ja, det gjorde du.
Betyder det att du hjälper mig?
Jag är visst ohyfsad.
Henry.
- Du behöll min dödsattest. - Ja.
För att påminna mig om att det var sant. Att du var borta.
Jag var sex år. Jag såg kistan, men jag visste att du inte låg där.
De hade fyllt den med sandsäckar.
Var det en fin begravning?
Jag minns bara att alla grät.
Och maten.
Jag fick äta så många marshmallows som jag ville.
Jag kräktes hela natten.
Gud. Det måste ha varit jobbigt för dig.
Förlåt, men det känns så konstigt.
Ni dödade mig.
Vad lade ni i pappas kista?
Pappa.
- Kom du ihåg något? - Jag känner mig svimfärdig.
Är du rädd för mig?
Willa! Willa!
Nedley åkte till hotellet. Blod överallt, men ingen kropp.
De hittade en laptop som tillhörde Bradley Stokes.
- Hedgefondmäklare från Seattle. - Jaha.
Datorn var kopplad till en aktiv smartklocka -
- som sänder från den här övergivna bangården. Låt mig gissa.
- Kan du rycka upp dig? - Ja. Hur kan jag vara så disträ?
Han kanske fortfarande lever, så jag behöver din hjälp. Okej?
Kom igen! Du är den Earp jag behöver just nu.
Jag är den enda som går på ditt skitsnack.
Smartklockan sänder där inifrån.
Okej.
- Vad är det? - Pappa lärde upp Willa.
Hon skulle göra det här, inte jag - ett gammalt fyllo...
Du vet att du är duktig och du blir bara bättre.
- Tack. - Du kanske är rädd att bli utbytt.
Från hjälte till idiot på tio sekunder.
Spara aggressionerna tills vi kommer in.
Gå in.
Gå ditåt, så går jag hitåt.
Jag är smickrad, men du är inte min typ.
- Dumma sexiga hår-porr! - Är du okej?
Ja, men det är något härinne, Dolls!
Du skulle ha behållit byxorna på.
- Skit. - Fula ord från en vacker man.
Du är helt unik.
Nästan.
Du kysser annorlunda. Du är stark.
Släpp fram det som du har där nere.
- Jag försöker låta bli. - Han är min. Du fick bankkillen.
- Ja, men den här är ovanligt fin. - Han gillar mig bättre.
- Jag är sötare. - Du, skönhetsdrottningen!
En ansiktslyftning löser problemet.
- Vakna, Hugh Hefner. - Det smakar jordgubbar.
Du luktar mans-hora.
- Var är tjejerna? - Här. En kom undan.
Jag kan nog locka tillbaka den andra. Gå ditåt.
Sötnos. Var inte rädd. Vi kan väl avsluta det vi påbörjade?
Så ja. Så ja.
Så...
Varför går en söt tjej som du omkring och anfaller män som jag?
En tjänst. Domaren ville ha betalt -
- och vi blir hungriga när vi är ensamma.
- På vadå? - Jag skulle kunna äta upp dig.
Bra lagarbete.
- Varför var de ute efter Stokes? - Hon sa att domaren...
Hallå. Wave, inte så fort.
Fan. Willa har stuckit.
- Tack för att du hjälper mig. - Jag kollade i min bil -
- och där hade jag en drivrem till en 78:a. Du hade tur.
- Jag gör mitt bästa. - Du kan inte laga din egen bil.
Ni ungdomar med era "iPodes" och er "Netpix"...
Du skulle inte hitta ett tändstift om det så gällde livet.
- Men jag gillar hatten. - Tack ska du ha.
- Vart ska du? - Jag har alltid varit en lösdrivare.
Vissa ser det som något att vara stolt över. Enligt min erfarenhet
- är det bara ett sätt att fly. - Inte i mitt fall.
Har man levt tillräckligt länge i mörkret så kan man förändras.
Vad sa du?
- Eller så är det en kvinna. - Nej, det är det inte.
- Har du deltagit i något krig? - Min pappa gjorde det. Har du?
Första gången så ville jag bara åka hem.
När jag gjorde det blev jag rastlös, så jag åkte tillbaka till öknen.
Inget urholkar en man som att slutföra ett uppdrag.
För efter det -
- måste man fortsätta leva.
Kan du titta i verktygslådan efter en 5H-kona?
- När slutade du? - Det gjorde jag inte.
Det har inte du heller, Doc.
Jag måste börja dricka mindre. Eller mycket, mycket mer.
Varm choklad?
- Vad sysslar du med? - Vad menar du?
- Hur fick du tag i den här? - Är den bekant?
Det är Wyatt Earps polisbricka.
Jag slängde den i en eld långt härifrån.
- Du ville väl bli av med den. - Inget mer skitsnack. Vem är du?
Vem har skickat dig?
Frågor med komplicerade svar.
För enkelhetens skull kan du kalla mig Juan-Carlo.
Ingen har skickat mig. Jag bara är.
Om inte en gengångare, så vad?
Du ställer helt fel frågor, men det gör de flesta.
- Vad gör jag här? - Det var bättre.
Mina kollegor och jag har ett intresse i det ni kallar
Ghost River-triangeln. Det är bara fyra dagar till midvintersolståndet.
Då ska jag skåla i spetsad cider för ditt gåtfulla arsle.
Fyra dagar tills dörren öppnas, och om den gör det så förlorar hon.
Även med din hjälp. Du måste välja. Fortsätt köra utan mål, -
- eller konfrontera mörkret igen med Wynonna Earp vid din sida.
Alla får inte en andra chans. De flesta ligger kvar i marken.
Jag borde gräva ner dig i marken.
Det vore också ett alternativ, på tal om...
Du kan ta drivremmen eller brickan, men du kan inte få båda.
HALVA PRISET
- Varför visade du Willa dödsattesten? - Hon var nyfiken.
- Hon blev rädd. - Snarare arg.
Jag önskar att Doc var här.
Han svek mig - oss. Men han är bra på att hitta folk.
Ja, hur ska vi hitta en tjej vi inte vet något om?
Halva priset på Shorty's/Bobo's? Vad håller den myskoxen på med?
- Vad säger du? - Hon är en Earp.
Hon tömmer baren på 20 minuter.
HALVA PRISET PÅ ALLA DRINKAR
Du är söt. Vill du ha något att dricka?
Jag vet inte ens vad jag gillar. Jag bodde hos en sekt i skogen.
Vi drack te som var gjort på maskrosor.
Det låter skumt. - Kan vi få några shots?
- Vilken sort? - En av alla ni har.
- Jag hatar att ha rätt. - Du älskar att ha rätt.
Jag sa fel. Jag hatar att vara nykter.
- Jag ser inte Bobo. - Vi väntar inte.
- Vi måste rädda henne. - Jag går och startar jeepen.
Känner du Lou?
Herregud. Du är en av dem, va?
Stick härifrån.
- Du borde inte vara här. - Du borde inte ha skjutit pappa.
Jag hade tänkt berätta det. Tids nog. Jag gjorde det jag trodde var bäst.
Du försökte rädda oss. Han kanske förtjänade det.
- Willa! - Han sa att jag inte skulle oroa mig.
Att jag skulle vara lugn. Han visste att överfallet skulle komma.
Jag minns bara att pappa släppte in skurkarna i huset -
- och det splittrade oss.
- Horor. - Jag sa ju åt dig att gå.
Du och din bitchkompis är skyldiga mig en drink.
- Wynonna! - Ge mig mitt vapen!
- Du menar mitt vapen. - Det är riktiga människor här.
- Och hur hanterar vi de "oriktiga"? - På det gammaldags sättet.
- Gick det bra? - Ja.
- Som att välta kor. - Jag tror dig.
- Det där var kul! - Ja!
Och Dolls kommer att döda oss.
Jag sätter på tevatten.
- Fan, vad det kändes bra! - Som att hoppa utan fallskärm.
Det här med förbannelsen: Det finns gengångare och Earps.
Vi Earps ska skjuta alla gengångare med Fredsmäklaren eller dö på kuppen.
- Har jag missat något? - Ja. Civila.
Enligt vittnena sköt du bara en kille i baren.
- I Purgatory är det vanligt. - Därför kan ni råka illa ut.
- Jag har gjort samma misstag. - Varför lyssnar du på den tråkmånsen?
- Tråkmånsen? - Ja.
- Jag är en svartbricka. - Han har hjälpt oss.
Du lyssnar på honom, inte din intuition.
- Vi är ett team. - Jag trodde att jag var den hjärntvättade.
- Toppen... - Jag är hennes syster.
Jag tar hand om det.
Wynonna?
Förlåt mig. Jag... Jag var inte mig själv.
Det var helt klart en Earp.
Dolls hade rätt. Jag tappade kontrollen.
Jag var arg på allt och alla.
Jag lät mig påverkas.
Du fick i alla fall inte utbrott inför din chef.
Gummibjörnar.
Sura persikor.
Vi brukade leka här med gummibjörnar.
Vi dansade med dem på bjälkarna och rakt in i munnen.
När du var elva år ville du öva dig på att hångla med gummibjörnarna.
- Du skulle aldrig säga det till någon. - Det gjorde jag aldrig.
- Sedan gick du och dog. - Vi var så lika, du och jag.
- Vi har alltid hört ihop. - Ja, det kommer jag ihåg.
Det kan bli som förut, och annorlunda också på alla de rätta sätten.
Du är inte ensam längre.
Ska du säga vad som hände eller vill du ha stryk igen?
Jag tog den här från en kille som filmade alltihop.
Det var de två Earp-tjejerna som sköt sönder stället, Bobo.
Inte två Earp-tjejer.
Tre.
Vad gör vi nu, chefen?
Vet alla vem som är målet? Vi sopar rent.
- Inga vittnen, killar. - Okej.
- Vad tyst du är. - Ja, jag sitter och tänker.
Det är mycket som inte stämmer. Om Cryderman är falsk -
- betyder det att vi har en läcka inom polisen.
Någon vi känner eller någon du jobbar åt?
Jag vet inte.
Svartbrickorna är inte bara... ett jobb för mig.
Jag fattar det.
Det känns som om man håller på att förlora något.
Du måste inte gilla henne.
Jag är glad att hon är tillbaka -
- men jag kände henne aldrig. Inte nu heller.
- Vi ska reda ut det här. - Det gör du nog.
Tillsammans.
Du är duktig. Det spelar ingen roll hur många "Willa" som kommer hem.
Vi kommer ändå att behöva dig. Earp.
- Du kallade mig "Earp". - Bli inte mallig. Ni är väl bara tre?
Rökbomb!
Ducka!
- De kunde ju inte komma hit? - Inte gengångare, men människor.
Gå ner i källaren! Någonstans utan fönster!
Herregud!
De vet inte att vi är här.
- Ska vi överrumpla dem? - Ut ur mitt huvud!
Granat!
- Waverly, göm dig! - Kan folk sluta säga det till mig?
Kom.
Nu ska ni få. Kom igen!
Dolls gav oss de här. Tror du att du klarar det?
Varför frågar jag ens?
Vill ni slåss i mitt kök?
Ät skit, era skitätare.
Det är kört. Vi sticker!
- Waverly, Dolls. - Det är ingen fara.
- Ska vi gå? - Vänta.
På vadå? De försökte ju döda oss.
Jag tror att jag blev lite skjuten...
Waverly!
- De kommer undan! - Vänta.
- Wynonna! - Vänta lite!
- Det är bara en skråma. - Bara?
- Fan! Willa. - Vi får inte förlora henne igen. Gå.
Ta hand om henne.
Du kommer att klara dig.
Gå bort från henne!
Farväl, Bobo.
Va?
Jag hade honom äntligen!
- Gjorde han dig illa? - Han räddade mig.
Tror du att det blir ett ärr?
- Snubbar gillar ärr. - Gör brudar det?
De har stuckit. De flesta hade topputrustning, militärtatueringar.
- Legosoldater? - Det var ett mordförsök.
Vem är det som vill döda oss?
Vet de att Willa är tillbaka och att det finns två arvtagare?
Det handlar inte om er. Jag hittade det här på en av dem.
Målet var jag.
Wynonna?
Jag vill att du berättar allt du vet om Bobo Del Rey.
Han packade ihop i sitt kontor som om han tänkte lämna stan!
- Skojar du? - Jag gjorde som du sa.
Dolls och svartbrickorna - avklarade. Arvtagaren - avklarad.
Jag älskar när de tigger.
Snälla, döda mig inte. Jag gör vad du vill.
- Vad som helst. - Jag vet.
Jag vill -
- att du ordnar en fest åt mig.
Vad sjutton...
Herregud.
Vad du än är, Juan-Carlo, så är du ingen bra mekaniker.
Översättning: Annie Nilsson